Forskjell mellom versjoner av «Rapp deg, Grane, min traver»
(79 mellomliggende revisjoner av 8 brukere er ikke vist) | |||
Linje 1: | Linje 1: | ||
− | + | [[Fil:Hele 2.jpg|thumb|355x355px|Nina Sundbye, ''Rapp deg, Grane, min traver, ''1976. (Bronse). 200x60x70 cm. Foto: Esther Sandström. <ref>Kunnskapsdepartementet, "Landsvernplan for kunnskapsdepartementet", 2011. </ref>]][[Nina Sundbye]]<nowiki/>s skulptur Rapp deg, Grane min traver (1976) skal fremstille Henrik Ibsens kanskje mest kjente karakter Peer Gynt.<ref>Uberg, "Nina Sundbye".</ref> Den frittstående skulpturen er formet i leire, deretter støpt i bronse, og er idag plassert nordvest for Georg Sverdrups hus. Skulpturen ble kjøpt inn av Universitetet i Oslo i 1981, og har siden den gang stått ute på Blindern.<ref>Ibid.</ref> Sundbye er en av Norges mest anerkjente billedhuggere. Hennes skulpturer er kjent for å bære stort preg av spontanitet, bevegelse og liv.<ref>Norsk kunstnerleksikon, "Nina Sundbye."</ref><nowiki> </nowiki>Andre eksempler på verk av Nina Sundbye er ''Per Aabel ''som Jean de France, som ble plassert utenfor Nationaltheatret, eller Edvarda, en skulptur basert på en av karakterene i Pan av Knut Hamsun, som ble laget i 2009 i anledning 150-årsmarkeringen av Knut Hamsuns fødsel. [[Fil:Hugg.jpg|thumb|180x180px|Ill. 1. Foto: Esther Sandström]] | |
− | |||
− | == | + | == Motiv og form == |
+ | Skulpturen er figurativ, og det er tydelig at den fremstiller et menneske. Høyre arm henger ned langs midjen, mens den venstre er hevet. Bena er spredt og knærne er bøyde innover. Hendene er overproporsjonerte uten særlige detaljer, mens hodet, også uten særlige detaljer, står mer i proporsjonal overensstemmelse med den øvrige kroppen. Håret er formet som en hjelm, og klærne fremstår slitte. | ||
+ | De spredte bena og noe bøyde knærne skaper spenning i skulpturen. Det stiger en diagonal akse i vridningen i kroppen fra høyre fot og ut i venstre arm. Denne aksen påpeker asymmetrien i kunstverket; de positive og negative volumene. De negative volumene som dannes mellom knærne og på venstre side under armen skaper bevegelse og åpenhet i komposisjonen. Positivt volum dominerer på høyre side, og bidrar til at skulpturen oppfattes som mer stabil. [[Fil:Fingeravtrykk.jpg|thumb|270x270px|Ill.2. Foto: Esther Sandström]] | ||
− | + | August Rodin, en fremtredende representant for impresjonistisk skulptur, som har stor innflytelse på Sundbyes utførelse, tenkte på lys som kilden til avsløringen av en gjenstands form.<ref>Read, ''Modern Sculpture'', 15. </ref> ''Rapp deg, Grane, min travers'' plassering i friluft muliggjør en slik avsløring, som avhengig av tid på døgnet, vil gi seg til kjenne ulikt for betrakteren. Det er mulig å tenke seg at disse ulike inntrykkene vi får av skulpturen i løpet av et døgn kan knyttes opp mot Gynts foranderlige sjeleliv. Dessuten utspiller det seg en dramatisk effekt når dagslyset leker seg der overflaten bukker og folder seg inn og ut. | |
− | == | + | I behandlingen av bronseskulpturen, som originalt var gjort i leire, ser man tegn på fingeravtrykk i utformingene (Ill.2). I tillegg til en slik sensuell teknikk, har Sundbye også tatt til bruk uferdige, hardere teknikker introdusert av store moderne skulptører som Auguste Rodin, der bruk av øks og kniv kommer i god harmoni med ikonografien (Ill.1).<ref>Licht, Sculpture 19th & 20th centuries, 25.</ref> Ved å anvende disse motstridende teknikkene fremmer Sundbye ikonografiens mangfoldige aspekter som lyst og løsrivelse med innslag av det motsatte stabile og trygge. |
+ | == Tilknytning til Ibsen == | ||
+ | [[Fil:Mage.jpg|thumb|180x180px|Ill.3. Foto: Esther Sandström]]Sundbye henter ofte temaer fra teater og ballett til sine verk.<ref>Ystad, "Peer Gynt- Eventyrer, livsløgner, dikter og søkende menneske", 56.</ref> Gjennom bronseskulptur fanger hun øyeblikk fra disse stykkene. Selve skulpturens positur forteller mye vi kan knytte opp mot verkets originale tittel ''Rapp deg, Grane, min traver'' som er et sitat hentet fra Henrik Ibsens teaterstykke Peer Gynt. I scenen sitatet utspiller seg ligger mor Åse for døden og Gynt forteller moren sin en aller siste skrøne hvor han rir over fjorden med henne på hesten sin Grane; en siste skrøne som gir henne håp om en lykkelig slutt i Soria Moria slott.<ref>Ibsen, ''Peer Gynt'', 591-596.</ref> Venstre arms positur kan tolkes som at Gynt tviholder fast til Grane en kald vinterdag, eller i det minste at han gestikulerer det verbale budskapet. Det er på Grane Gynt reiser langt avsted i drømmene sine, og denne fiktive bevegelsen er visuelt tilstede i skulpturen der den hevede armen skaper bevegelse og dynamikk i komposisjonen. | ||
− | + | Mor Åses og Gynts forhold var av den kompliserte varianten, men likevel preget av en iboende kjærlighet.<ref>Ukjent forfatter, "Mannen Peer Gynt og hans kvinner". Det som følger i avsnittet er også hentet herfra.</ref> Øyeblikket som skildres i scenen var siste gang Gynt forsøkte å gjøre moren stolt, men også første gang hun ikke skjelte han ut fordi han løy. Han tar farvel med en selvopptatt kvinne som ovenfor han har framstått svært tvetydig i sine meninger og etterlatt han med en broket selvfølelse. Scenen er med andre ord svært følelsesladd, noe som kommer til uttrykk i skulpturen. Den bøyde nakken, ansiktets alvorlighet og de sensuelle fingeravtrykkene i utførelsen i leiren kan sees på som eksempler på en slik følsomhet. | |
− | + | Om en ser på klærne ser en at de er altfor små (Ill.3). Dette kan sees på som en referanse til mor Åses blikk på Gynt. I løpet av hennes siste timer er hun endelig stolt av sin sønn, og de klart for små klærne kan tolkes dit at Gynt endelig er blitt voksen ved at han ikke bare har vokst ut av sine klær, men også barndommen. Denne tolkningsmuligheten er likevel kun til nytte om en knytter den til mor Åses synsvinkel da Gynt igjen senere, etter morens død, beviser den barnslige mentalitetens tilstedeværelse. | |
− | < | + | <gallery> |
+ | Fil:Ansikt.jpg | ||
+ | Fil:Arm.jpg | ||
+ | Fil:Hele.jpg | ||
+ | Fil:Nina Sundbye.jpg | ||
+ | Fil:Detaljer.jpg | ||
+ | Fil:Bak.jpg | ||
+ | </gallery> | ||
− | + | | |
+ | == Bibliografi == | ||
+ | Ibsen, ''Peer Gynt'', 591-596. Ibsen, Henrik. København: Gyldendalske bokhandel, 1867. | ||
+ | |||
+ | http://www.ibsen.uio.no/DRVIT_PG%7CPGht.xhtml | ||
+ | |||
+ | Kunnskapsdepartementet. "Landsverneplan for kunnskapsdepartementet" 2011. Oslo: Kunnskapsdepartementet. 2011. | ||
+ | |||
+ | https://www.regjeringen.no/contentassets/134e6009f0b64f74bbe1647d4b7e005b/99335701_uui_blindern.pdf | ||
+ | |||
+ | Licht, Fred. Sculpture 19th & 20th centuries. London: George Rainbird Ltd, 1967. | ||
− | + | Read, Herbert. Modern sculpture. New York: Watson-Guptill Publications, 1976. | |
− | + | Uberg, Ulla. "Nina Sundbye", Universitetet i Oslo. Uteskulpturer på Blindern. 25.05.2010. | |
− | + | https://www.uio.no/om/kultur/kunst/kunstsamlingen/kunstloyper/uteskulpturer-pa-blindern/sundbye.html | |
− | + | Ukjent, ''Åse,'' ukjent forfatter. "Mannen Peer Gynt og hans kvinner." Dyade tidsskrift og forlag,2 (1997). | |
− | + | http://dyade.no/tidsskrift/dyade_1997_02_mannen_peer_gynt_og_hans_kvinner/peer_gynt_og_hans_kvinner | |
− | + | Ystad, Vigdis. "Peer Gynt - Eventyrer, livsløgner, dikter og søkende menneske." ''Henrik Ibsen's Peer Gynt ''(Oktober 2006): 54-61. | |
− | + | http://ibsen.nb.no/asset/113677/1/113677_1.pdf | |
− | + | == Referanser == | |
− | |||
[[Category:Universitetet_i_Oslo]] [[Category:Alle_wiki-kunstverk]] [[Category:Skulptur]] | [[Category:Universitetet_i_Oslo]] [[Category:Alle_wiki-kunstverk]] [[Category:Skulptur]] |
Nåværende revisjon fra 28. okt. 2016 kl. 13:59
![](/hf/ifikk/kun1000/images/thumb/e/ee/Hele_2.jpg/236px-Hele_2.jpg)
Motiv og form
Skulpturen er figurativ, og det er tydelig at den fremstiller et menneske. Høyre arm henger ned langs midjen, mens den venstre er hevet. Bena er spredt og knærne er bøyde innover. Hendene er overproporsjonerte uten særlige detaljer, mens hodet, også uten særlige detaljer, står mer i proporsjonal overensstemmelse med den øvrige kroppen. Håret er formet som en hjelm, og klærne fremstår slitte.
De spredte bena og noe bøyde knærne skaper spenning i skulpturen. Det stiger en diagonal akse i vridningen i kroppen fra høyre fot og ut i venstre arm. Denne aksen påpeker asymmetrien i kunstverket; de positive og negative volumene. De negative volumene som dannes mellom knærne og på venstre side under armen skaper bevegelse og åpenhet i komposisjonen. Positivt volum dominerer på høyre side, og bidrar til at skulpturen oppfattes som mer stabil.August Rodin, en fremtredende representant for impresjonistisk skulptur, som har stor innflytelse på Sundbyes utførelse, tenkte på lys som kilden til avsløringen av en gjenstands form.[5] Rapp deg, Grane, min travers plassering i friluft muliggjør en slik avsløring, som avhengig av tid på døgnet, vil gi seg til kjenne ulikt for betrakteren. Det er mulig å tenke seg at disse ulike inntrykkene vi får av skulpturen i løpet av et døgn kan knyttes opp mot Gynts foranderlige sjeleliv. Dessuten utspiller det seg en dramatisk effekt når dagslyset leker seg der overflaten bukker og folder seg inn og ut.
I behandlingen av bronseskulpturen, som originalt var gjort i leire, ser man tegn på fingeravtrykk i utformingene (Ill.2). I tillegg til en slik sensuell teknikk, har Sundbye også tatt til bruk uferdige, hardere teknikker introdusert av store moderne skulptører som Auguste Rodin, der bruk av øks og kniv kommer i god harmoni med ikonografien (Ill.1).[6] Ved å anvende disse motstridende teknikkene fremmer Sundbye ikonografiens mangfoldige aspekter som lyst og løsrivelse med innslag av det motsatte stabile og trygge.
Tilknytning til Ibsen
Sundbye henter ofte temaer fra teater og ballett til sine verk.[7] Gjennom bronseskulptur fanger hun øyeblikk fra disse stykkene. Selve skulpturens positur forteller mye vi kan knytte opp mot verkets originale tittel Rapp deg, Grane, min traver som er et sitat hentet fra Henrik Ibsens teaterstykke Peer Gynt. I scenen sitatet utspiller seg ligger mor Åse for døden og Gynt forteller moren sin en aller siste skrøne hvor han rir over fjorden med henne på hesten sin Grane; en siste skrøne som gir henne håp om en lykkelig slutt i Soria Moria slott.[8] Venstre arms positur kan tolkes som at Gynt tviholder fast til Grane en kald vinterdag, eller i det minste at han gestikulerer det verbale budskapet. Det er på Grane Gynt reiser langt avsted i drømmene sine, og denne fiktive bevegelsen er visuelt tilstede i skulpturen der den hevede armen skaper bevegelse og dynamikk i komposisjonen.Mor Åses og Gynts forhold var av den kompliserte varianten, men likevel preget av en iboende kjærlighet.[9] Øyeblikket som skildres i scenen var siste gang Gynt forsøkte å gjøre moren stolt, men også første gang hun ikke skjelte han ut fordi han løy. Han tar farvel med en selvopptatt kvinne som ovenfor han har framstått svært tvetydig i sine meninger og etterlatt han med en broket selvfølelse. Scenen er med andre ord svært følelsesladd, noe som kommer til uttrykk i skulpturen. Den bøyde nakken, ansiktets alvorlighet og de sensuelle fingeravtrykkene i utførelsen i leiren kan sees på som eksempler på en slik følsomhet.
Om en ser på klærne ser en at de er altfor små (Ill.3). Dette kan sees på som en referanse til mor Åses blikk på Gynt. I løpet av hennes siste timer er hun endelig stolt av sin sønn, og de klart for små klærne kan tolkes dit at Gynt endelig er blitt voksen ved at han ikke bare har vokst ut av sine klær, men også barndommen. Denne tolkningsmuligheten er likevel kun til nytte om en knytter den til mor Åses synsvinkel da Gynt igjen senere, etter morens død, beviser den barnslige mentalitetens tilstedeværelse.
Bibliografi
Ibsen, Peer Gynt, 591-596. Ibsen, Henrik. København: Gyldendalske bokhandel, 1867.
http://www.ibsen.uio.no/DRVIT_PG%7CPGht.xhtml
Kunnskapsdepartementet. "Landsverneplan for kunnskapsdepartementet" 2011. Oslo: Kunnskapsdepartementet. 2011.
https://www.regjeringen.no/contentassets/134e6009f0b64f74bbe1647d4b7e005b/99335701_uui_blindern.pdf
Licht, Fred. Sculpture 19th & 20th centuries. London: George Rainbird Ltd, 1967.
Read, Herbert. Modern sculpture. New York: Watson-Guptill Publications, 1976.
Uberg, Ulla. "Nina Sundbye", Universitetet i Oslo. Uteskulpturer på Blindern. 25.05.2010.
https://www.uio.no/om/kultur/kunst/kunstsamlingen/kunstloyper/uteskulpturer-pa-blindern/sundbye.html
Ukjent, Åse, ukjent forfatter. "Mannen Peer Gynt og hans kvinner." Dyade tidsskrift og forlag,2 (1997).
http://dyade.no/tidsskrift/dyade_1997_02_mannen_peer_gynt_og_hans_kvinner/peer_gynt_og_hans_kvinner
Ystad, Vigdis. "Peer Gynt - Eventyrer, livsløgner, dikter og søkende menneske." Henrik Ibsen's Peer Gynt (Oktober 2006): 54-61.
http://ibsen.nb.no/asset/113677/1/113677_1.pdf
Referanser
- ↑ Kunnskapsdepartementet, "Landsvernplan for kunnskapsdepartementet", 2011.
- ↑ Uberg, "Nina Sundbye".
- ↑ Ibid.
- ↑ Norsk kunstnerleksikon, "Nina Sundbye."
- ↑ Read, Modern Sculpture, 15.
- ↑ Licht, Sculpture 19th & 20th centuries, 25.
- ↑ Ystad, "Peer Gynt- Eventyrer, livsløgner, dikter og søkende menneske", 56.
- ↑ Ibsen, Peer Gynt, 591-596.
- ↑ Ukjent forfatter, "Mannen Peer Gynt og hans kvinner". Det som følger i avsnittet er også hentet herfra.