Forskjell mellom versjoner av «Berlin 14»
(→Motivbeskrivelse) |
|||
Linje 5: | Linje 5: | ||
== Motivbeskrivelse == | == Motivbeskrivelse == | ||
+ | Fotografiet fremstiller noe som kan se ut som en typisk moderne bygning, der glass og metall ofte er gjentagende komponenter. Vi ser en rekke vertikale felt i foskjellige duse farger, mørke farger, blått, grått og lyse henholdsvis. Lyset i bildet blir gradvis sterkere, og starter som mørkest i venstre hjørne og ender på det lysetse nesten ytterst i høyre hjørne. De nevnte vertikale feltene er også mørkere og dusere i fragen på venstre side enn høyre, til tross for at alle feltene deler en monokrom "grunnfarge". Dette gjelder nesten alle, unntatt en ganske klar svart linje som er med på å skape en todeling i bildet. Denne linjen skiller seg ut fra de andre delene av fortografiet og er et svart, tykt felt, også vertikalt, som skiller bildet i to nesten på midten. Her er det et skille mellom det lyse og det mørke delen. Feltene strekker seg over hele høyden av bildet, og deler av fotografiet. Dette gjør at det aktuellet motivet får et svært minimalistisk preg. I bildet kan det også skimtes noe som kan gi assosiasjoner til lameller (en type gardiner) som kan være typisk for minimalistisk innredning. I den lyseste delen av bildet ser vi motivet enda tydligere. Her kan det skimtes noe som kan være et værelse med blåfarget gulv, men her er fargene også duse. | ||
== Tolkning == | == Tolkning == |
Revisjonen fra 24. okt. 2017 kl. 13:04
Berlin #14 er et fotografi fra 2011 av den norske kunstneren Christine Istad. Fotografiet er en del av den offentlige kunstsamlingen til Universitetet i Oslo, og er plassert på et møterom i P.A. Munchs hus. Fotografiet måler 56 x 170 cm, og er et C-print på aluminium.
Motivbeskrivelse
Fotografiet fremstiller noe som kan se ut som en typisk moderne bygning, der glass og metall ofte er gjentagende komponenter. Vi ser en rekke vertikale felt i foskjellige duse farger, mørke farger, blått, grått og lyse henholdsvis. Lyset i bildet blir gradvis sterkere, og starter som mørkest i venstre hjørne og ender på det lysetse nesten ytterst i høyre hjørne. De nevnte vertikale feltene er også mørkere og dusere i fragen på venstre side enn høyre, til tross for at alle feltene deler en monokrom "grunnfarge". Dette gjelder nesten alle, unntatt en ganske klar svart linje som er med på å skape en todeling i bildet. Denne linjen skiller seg ut fra de andre delene av fortografiet og er et svart, tykt felt, også vertikalt, som skiller bildet i to nesten på midten. Her er det et skille mellom det lyse og det mørke delen. Feltene strekker seg over hele høyden av bildet, og deler av fotografiet. Dette gjør at det aktuellet motivet får et svært minimalistisk preg. I bildet kan det også skimtes noe som kan gi assosiasjoner til lameller (en type gardiner) som kan være typisk for minimalistisk innredning. I den lyseste delen av bildet ser vi motivet enda tydligere. Her kan det skimtes noe som kan være et værelse med blåfarget gulv, men her er fargene også duse.