Forskjell mellom versjoner av «Gud er en kvinne»
Linje 19: | Linje 19: | ||
== Tolkning == | == Tolkning == | ||
− | At Lislerud har valgt å bruke Monroe og hans valg av tittel legger grunnlaget for videre forståelse av verket. Dette portrettet ble først fremstilt av Andy Warhol i 1962. Warhol tilhørte popkunst-bevegelsen, en gren innen kunsten som tok utgangspunkt i forbrukersamfunnet og populærkultur og formålet med Warhols Marilyn Monroe-trykk var å vise en kultur som dyrker kjendiser som om de er guder. | + | At Lislerud har valgt å bruke Monroe og hans valg av tittel legger grunnlaget for videre forståelse av verket. Dette portrettet ble først fremstilt av Andy Warhol i 1962. Warhol tilhørte popkunst-bevegelsen, en gren innen kunsten som tok utgangspunkt i forbrukersamfunnet og populærkultur og formålet med Warhols Marilyn Monroe-trykk var å vise en kultur som dyrker kjendiser som om de er guder<ref>Moorhouse, Paul. Pop Art Portraits. London: National Portrait Gallery, 2007, 45.</ref>. |
− | Et annet av popkunstens formål var å få tilskuerne til å se på nye måter gjennom å sette kjente motiver i nye kontekster. Dette åpner for at fenomener i verden kan tolkes på ulike måter, og overført til Lislerud-bildet ved å sette Marilyn-motivet i sammenheng med tittelen «Gud er kvinne». I kristendommen er oppfatningen av Gud som mann vanlig, men i ferd med å byttes ut av en mer todelt tolkning hvor Gud også er kvinne . Dette er en moderne, vestlig tolkning av religion og kan settes i sammenheng med popkunstens tilsvarende fokus på muligheten for flere tolkninger, med Marilyn-motivet som knytter de sammen. Lislerud problematiserer religiøsitetens patriarkalske trekk ved å skrive eksplisitt ”God is woman”, og han sier selv at det kom sterke reaksjoner på nettopp dette aspektet ved verket (Moen, 2010). Verket kan tolkes på mange måter, de ulike tekstfragmentene og bildene, kompleksiteten og komposisjonen gir rom for selvstendig refleksjon. Dette inntrykket forsterkes av Ubergs kommentar på Universitetets hjemmeside: ”Veggen avspeiler et kaotisk meningsmangfold med mange spørsmål, men ingen svar, og blir en visuell kommentar til det akademiske studiet teologi.” De ulike meningsbærende elementene, tekst og bilder, står i relasjon til hverandre da de utfyller hverandre på tross av ulik historisk og kulturell forankring. | + | Et annet av popkunstens formål var å få tilskuerne til å se på nye måter gjennom å sette kjente motiver i nye kontekster<ref>Moorhouse, Pop Art Portraits, 41.</ref>. Dette åpner for at fenomener i verden kan tolkes på ulike måter, og overført til Lislerud-bildet ved å sette Marilyn-motivet i sammenheng med tittelen «Gud er kvinne». I kristendommen er oppfatningen av Gud som mann vanlig, men i ferd med å byttes ut av en mer todelt tolkning hvor Gud også er kvinne<ref>Frøy Kathrine Myrhol, Gud som kvinne (2010).</ref> . Dette er en moderne, vestlig tolkning av religion og kan settes i sammenheng med popkunstens tilsvarende fokus på muligheten for flere tolkninger, med Marilyn-motivet som knytter de sammen. Lislerud problematiserer religiøsitetens patriarkalske trekk ved å skrive eksplisitt ”God is woman”, og han sier selv at det kom sterke reaksjoner på nettopp dette aspektet ved verket (Moen, 2010). Verket kan tolkes på mange måter, de ulike tekstfragmentene og bildene, kompleksiteten og komposisjonen gir rom for selvstendig refleksjon. Dette inntrykket forsterkes av Ubergs kommentar på Universitetets hjemmeside: ”Veggen avspeiler et kaotisk meningsmangfold med mange spørsmål, men ingen svar, og blir en visuell kommentar til det akademiske studiet teologi.” De ulike meningsbærende elementene, tekst og bilder, står i relasjon til hverandre da de utfyller hverandre på tross av ulik historisk og kulturell forankring. |
Verket i sin kontekst viser også til det teologiske fakultetet som et fakultet som er opptatt av å se religion og samfunn i forhold til hverandre med satsing på bl.a. interreligiøse studier . I et intervju med Moen (note) sier Lislerud selv at han var fascinert av at en studerer i syv år for å bli teolog, likevel kan en såkalt oneliner som ”Gud er kvinne” både tolkes og mistolkes, den bare er. Dermed kom ideen om graffiti inn i bildet, det enkle meningsinnholdet som kan romme alle svar, men samtidig ingen. | Verket i sin kontekst viser også til det teologiske fakultetet som et fakultet som er opptatt av å se religion og samfunn i forhold til hverandre med satsing på bl.a. interreligiøse studier . I et intervju med Moen (note) sier Lislerud selv at han var fascinert av at en studerer i syv år for å bli teolog, likevel kan en såkalt oneliner som ”Gud er kvinne” både tolkes og mistolkes, den bare er. Dermed kom ideen om graffiti inn i bildet, det enkle meningsinnholdet som kan romme alle svar, men samtidig ingen. |
Revisjonen fra 25. mar. 2012 kl. 10:33
Beskrivelse
Ole Lislerud har laget veggutsmykning Gud er kvinne, som befinner seg i Domus Theologica, Universitetet i Oslo, og er en del av Universitetets kunstsamling. Verket stod ferdig i 2000 og ble utført på oppdrag fra Det teologiske fakultet, som ønsket et kunstverk som tydelig skulle markere dette som et liberalt teologisk institutt. Gud er kvinne befinner seg i fakultetets vestibyle og består av 45 m2 porselensflis på vegg. Teknikken er silketrykk og airbrush som er brent inn i flisene. (legg til note...)
Utsmykningen er en slags collage med forskjellige virkemidler. Blant disse er bilder av ikonene Jesus og Marilyn Monroe samt forskjellige typer tekst med religiøs tilknytning. Bruk av airbrush og de forskjellige teksttypene skapes et tilfeldig og kaotisk uttrykk og viser et mangfold av perspektiver på temaet religion.
På Universitetets hjemmeside skriver Ulla Uberg (05/05-10): ”veggen avspeiler et kaotisk meningsmangfold med mange spørsmål, men ingen svar, og blir en visuell kommentar til det akademiske studiet teologi”.
Formalanalyse
Lislerud er kjent for å bruke keramikk i sine arbeider (Moen, 2010). ”Gud er kvinne” er laget på porselensfliser, og i arbeidet har han brukt silketrykk og airbrush (UiO: Uberg, 2010). Verket består av lagvis komposisjon og en finner graffititekster som ”alle vil til himmelen, men ingen vil dø” trykket over antikke bibelvers. Denne komposisjonen skaper et kontrasterende og spennende verk. Han har også i andre verk benyttet denne metoden, blant annet i ”I shop therefore I am” (Moen, 2012).
Det er flere bilder av ulike kvinneskikkelser når en ser nøyere etter. Blant annet ser man en kvinne i bar overkropp som ”henger på korset”, og et portrett av en niquabkledd kvinne, denne kvinnen står i kontrast til Marilyn Monroe (Schmedling, 2009). Flere av bildene er ganske små, og mange er trykket over ulike tekstutdrag. Tekstene er bibelvers hentet fra de tre antikke biblene trykket på arabisk, hebraisk og latin, som suppleres med oneliners/graffitiutsagn hentet fra det Lislerud selv kaller ”gatespråket” (Moen, 2010). En finner også flere bilder av Jesus på undersiden av et rullebrett, og ulike trafikkskilt, som underbygger ”gatestilen” i verket.
Tolkning
At Lislerud har valgt å bruke Monroe og hans valg av tittel legger grunnlaget for videre forståelse av verket. Dette portrettet ble først fremstilt av Andy Warhol i 1962. Warhol tilhørte popkunst-bevegelsen, en gren innen kunsten som tok utgangspunkt i forbrukersamfunnet og populærkultur og formålet med Warhols Marilyn Monroe-trykk var å vise en kultur som dyrker kjendiser som om de er guder[1].
Et annet av popkunstens formål var å få tilskuerne til å se på nye måter gjennom å sette kjente motiver i nye kontekster[2]. Dette åpner for at fenomener i verden kan tolkes på ulike måter, og overført til Lislerud-bildet ved å sette Marilyn-motivet i sammenheng med tittelen «Gud er kvinne». I kristendommen er oppfatningen av Gud som mann vanlig, men i ferd med å byttes ut av en mer todelt tolkning hvor Gud også er kvinne[3] . Dette er en moderne, vestlig tolkning av religion og kan settes i sammenheng med popkunstens tilsvarende fokus på muligheten for flere tolkninger, med Marilyn-motivet som knytter de sammen. Lislerud problematiserer religiøsitetens patriarkalske trekk ved å skrive eksplisitt ”God is woman”, og han sier selv at det kom sterke reaksjoner på nettopp dette aspektet ved verket (Moen, 2010). Verket kan tolkes på mange måter, de ulike tekstfragmentene og bildene, kompleksiteten og komposisjonen gir rom for selvstendig refleksjon. Dette inntrykket forsterkes av Ubergs kommentar på Universitetets hjemmeside: ”Veggen avspeiler et kaotisk meningsmangfold med mange spørsmål, men ingen svar, og blir en visuell kommentar til det akademiske studiet teologi.” De ulike meningsbærende elementene, tekst og bilder, står i relasjon til hverandre da de utfyller hverandre på tross av ulik historisk og kulturell forankring.
Verket i sin kontekst viser også til det teologiske fakultetet som et fakultet som er opptatt av å se religion og samfunn i forhold til hverandre med satsing på bl.a. interreligiøse studier . I et intervju med Moen (note) sier Lislerud selv at han var fascinert av at en studerer i syv år for å bli teolog, likevel kan en såkalt oneliner som ”Gud er kvinne” både tolkes og mistolkes, den bare er. Dermed kom ideen om graffiti inn i bildet, det enkle meningsinnholdet som kan romme alle svar, men samtidig ingen.
Referanser
- ↑ Moorhouse, Paul. Pop Art Portraits. London: National Portrait Gallery, 2007, 45.
- ↑ Moorhouse, Pop Art Portraits, 41.
- ↑ Frøy Kathrine Myrhol, Gud som kvinne (2010).
Bibliografi
Lislerud, Ole. Art and Architecture: Research in Clay Art, Published with support
from Oslo National College of Arts, Norway: Ole Lislerud, 2003
Uberg, Ulla. Universitetet i Oslo, Utsmykninger: Domus Theologica, http://www.kunstsamlingen.uio.no/index.php?id=6&item=3 (29. oktober 2009)