Martine Linge
Skulptur III
|
|
|
Skulptur III (1999), Martine Linge. Format 250x150x100 cm. Glassgaten mot nord, Rikshospitalet, Oslo.
Skulptur III, er en del av utsmykningen på Rikshospitalet i Oslo og er plassert i glassgaten mot nord. Verket er et bestillingsverk til denne delen av Rikshospitalet. Linge er en av mange kunstnere som er med på å forme det humaniske sykehuset.
Skulptur III består av to vaseformede enheter som henger sammen. Den nederste delen er laget av en stor bit av stammen til et bøketre. Ifølge kunstneren var emnet medtatt og markspist, så hun skar bort de ødelagte delene, og lappet det sammen der det var sprukket. Dette gir en lappeteppe-effekt. Delene som er brukt til å lappe sprekkene kan, på grunn av formen, assosieres med små sløyfer eller timeglass som er plassert rundt på verket. Dette gir et dekorativt mønster. Vaseformen kan minne litt om en sko sett fra siden. Den lyseblå fargen som innsiden av "vasen" er malt med, kan assosieres med fargen på en skyfri himmel.
En forholder seg til én lukket og én åpen form i denne skulpturen. Den nedre delen er lukket, tung og kompakt.Den øvre er en abstrakt, gjennomhullet vaseformet enhet, som strekker seg og åpnes mot glasstaket. Denne øvre delen er laget av små biter av bjørk, som er limt sammen og danner et slags rutenett. En kan undres over hva det er disse formene vil utgi seg for å være. Martine Linge kaller den øvre formen en ”himmelfanger” og et ”pusterør”.[1]
Linges verk ved poliklinikkene i glassgaten er plassert i samme område som andre skulpturer av naturmateriale, for eksempel verk av Gunnar Torvund og Bård Breivik. Forøvrig står Skulptur III i sterk kontrast til sine omgivelser i dette området i glassgaten. De polerte platene i gulvet, interiøret og lyktene i rustfritt stål, de rette linjene langs glasstaket og i etasjeovergangene og de diagonale linjene som oppstår i skyggen av dem, er med på å forsterke dette inntrykket. Skulpturen har med sitt organisk-dynamiske uttrykk og sin runde, matte og sanselige overflate, få elementer å støtte seg til i disse omgivelser. Dens utside er imøtekommende og en vil umiddelbart ønske å komme nærmere, kjenne på og kikke inni for å få svar på hva den rommer. Mens innsiden er utilgjengelige og noe gåtefulle, og signaliserer enda en kontrastfylt todeling.
I sammenheng med at Rikshospitalet flyttet til nye lokaler i 2000, trengte de kunst som skulle uttrykke sykehusets filosofi som ”det humanistiske sykehus”.[2] “I begrepet humanistisk hospital ligger det at pasientene skal sees på som levende mennesker og individer som føler og eksisterer, og som ikke kun er maskiner som enkelt kan repareres”.[3] Menneskene som er på Rikshospitalet skal føle at de er trygge og blir tatt vare på og det var derfor viktig at kunsten skulle utfordre og skape undring enn at den skulle provosere. Ole Fyrand, tidligere overlege ved hudavdelingen på Rikshospitalet og medlem av Utsmykkingsutvalget for Nytt Rikshospital, har uttalt: ”Håpet er at pasientene skal kunne føle seg hjemme, falle til ro og kjenne at her er det godt å være”.[4]
Martine Linge sier selv: ”(...) til dette rommet ønsket jeg å få til et element som vekker både forundring og gjenkjennelse. Noe som er litt rart og kanskje klumpete men også vakkert".[5]
Martine Linge hadde en klar formening om hva hun ville vise. Hennes intensjon er synlig i Skulptur III.
Referanser
- ↑ Linge, E-post til studenten, 31/8 2010.
- ↑ Nickelsen, "Kunstnerisk rikdom i det nye Rikshospitalet".
- ↑ Andersen, "Kunsthospitalet", 14.
- ↑ Nickelsen, "Kunstnerisk rikdom i det nye Rikshospitalet".
- ↑ Martine Linge, E-post til studenten, 31/8 2010.
Bibliografi
Andersen, Elisabeth Kirkeng. "Kunsthospitalet". I Åpent rom. Nr. 2, 2009: 10-23. http://www.statsbygg.no/FilSystem/files/aapentrom/aapent_rom_2009_2.pdf
Linge, Martine. E-post til studenten, 31/8 2010.
Nickelsen, Trine. Kunstnerisk rikdom i det nye Rikshospitalet, Uniform nr. 11 1999
http://www.uniforum.uio.no/nyheter/1999/uniforum11-99/09.html
Eksterne lenker