Håndtlanger
Innhold
Motivbeskrivelse
Per Palle Storm,
Håndtlangeren, 1950
Skulptur i bronse
Oslo rådhus
Håndtlangeren er fremstillingen av en arbeider, en ung mann som bærer en stor kasse på skuldra. Han er i bevegelse, og står fremoverbøyd, med tyngden på høyre side av kroppen. Arbeideren er iført arbeidsbukser og støvler, med bar overkropp. Kroppen er muskuløs og sterk. Blikket er vendt skrått nedover, og er fraværende. Han kommuniserer ikke med betrakterne på noen måte, og utrykker heller ikke følelser. Skulpturen har naturlig kroppshøyde, men er plassert på en sokkel, så den kommer høyere opp enn et normalt menneske.
Formale virkemidler
I selve arbeidet dominerer klare, formbeskrivende linjer med vertikal linjedominans. Farge og overflate er typisk for en støpt bronseskulptur. Den har en naturlig materialfarge, bronsefarge, som har forfalt på grunn av vær og vind, og har begynt å irre, som danner en svak grønnfarge. Den har fått en patina. Skulpturen er tredimensjonal og kunstneren gir den enda mer form ved å skape konkaviteter og konveksiteter. Romperspektivet er diagonalt, noe som gir skulpturen enda mer tredimensjonal dimensjon og inntrykk av at den er i bevegelse. Lys og skygge er ikke meningsbærende for innholdet og dette skaper illusjon at mannen er en del av folkemassen. I tillegg er hver del av skulpturen veldig detaljert, og dette sammen med romperspektivet, gir en ekspressiv og dynamisk fremstilling av arbeideren som igjen er veldig naturalistisk.
Kontekst
Håndtlangeren er en av 6 skulpturer av Per Palle Storm, laget for å brukes til utsmykning av Oslo rådhus. Dette oppdraget ble gitt til opptil flere kunstnere mellom 1936-47.
Skulpturene ble laget etter krigen, tiden hvor sosialdemokratisk ideologi fikk gjennomslag. Verket gjenspeiler sin samtid gjennom å avbilde typiske arbeidere og håndverkere fra denne tiden. Arbeiderne var også en viktig del av samfunnet. Gjennom å lage skulpturer dedikert til dem og i tillegg ved å plassere disse i Rådhuset, viste man at arbeidere også var inkludert i det politiske livet. Samtidig kan verket også betraktes som en hyllest til arbeidere som bygde selve Rådhuset. I dag ville man kanskje laget en skulptur med helt annet tema. En vanlig borger i vår tid ville heller ikke vært en arbeider.
På grunn av idealiseringen av kroppen, kan det trekkes linjer til de klassiske skulpturene fra antikken. Man kan også se likheten mellom dem, selvom uttrykket er litt anderledes, med tanke på tidsalderen og materiale de er laget i. Palle Storms skulpturer er ikke akt, og de er laget i bronse, ikke uthugget i marmor som de tidlige greske antikkens statuer var. Dette gjør at Storms figur er sterkere, og trenger ikke en støtte bak statuen, slik man trengte på marmorskulpturene. Et eksempel på dette er de romerske kopiene av antikkens Diskoskasteren og Spydbæreren, laget i år 450-440 f.kr Likheten er likevel slående, med det tomme fraværende blikket og lite utrykte følelser i ansiktet, spesielt når man sammenligner Diskoskasteren og Håndtlangeren.
Referanser
Bibliografi
Aamold, Svein. ”Per Palle Storms skulpturer: et tolkningsforsøk”. I Per Palle Storm (1910-1994): gips, terracotta, tegninger fra kunstnerens atelier. Oslo: Kunstnernes hus, 10.juni-31.juli 1995.
Barnet, Sylvan. A short guide to writing about art. 9.opplag. New Jersey: Pearson Education Inc, 2008.
Danbolt, Gunnar. Norsk kunsthistorie: Bilde og skulptur frå vikingtida til i dag. 3.utgave. Oslo: Det Norske Samlaget, 2009.
Eckhoff, Audun. Fokus 1950: Norsk billedkunst i etterkrigstiden. Oslo: Spartacus forlag AS, 1998.
Stockstad, Marilyn. Art: A brief history. 3.utgave. New Jersey: Pearson Education Inc, 2007.