Simmel, G. "The Metropolis and Mental Life" 1
Georg Simmel (1858-1918) publiserte dette essayet i 1903 som Die Grosstädte und das Geistesleben. Oversettelsen til engelsk bruker metropolis (fra gresk) som vi forstår som en by av signifikant størrelsesmessig og økonomisk betydning i forhold til folketall og dynamikk. Storbyen virker på menneskene med en intens, massiv og uavbrutt strøm av stimuli og inntrykk som står i sterk kontrast til småbyliv og livet på landsbygda, som har en jevnere og langsommere rytme.
Innledning
Filosof og sosiolog Georg Simmel (1858-1918) betrakter i essayet The Metropolis and Mental Life enkeltindividets anstrengelser for å bevare uavhengighet og individualitet i møte med makt, historisk arv/tradisjon og teknikk, som en moderne form for overlevelseskamp ekvivalent med det primitive menneskets kamp for å overleve i naturen. En streben hos individer etter uavhengighet, og motstand mot å bli oppslukt og usynliggjort, erkjennes fra 1700-tallets opplysningstid, via det kapitalistiske arbeidsmarkedets arbeidsdeling og spesialisering, i Nietzsches tenkning, og det er en sosial struktur som også sosialismen forholder seg til. Simmel ser dyptgående problemer oppstått i det moderne liv, og flytter det inn i sin samtidskontekst der individet møter storbyen – Metropolis – og undersøker tilpasninger personligheten gjør overfor utenforstående samfunnskrefter.
Storbyen og enkeltindividet
Den intense psykiske stimulansen i storbyen krever mer energi og et høyere bevissthetsnivå enn det mennesker på et mindre sted med langsommere og mer forutsigbar rytme kan håndtere med stort sett bare vaner og følelser. Storbymennesket løser dette ved å reagere rasjonelt, intellektuelt, fornuftsmessig og kalkulerende i stedet for dypere følelsesmessig, som ville vært altfor krevende.